28. Mezinárodní festival dokumentárních filmů Ji.hlava
Česká radost
Česká radost představuje prestižní výběr českých dokumentů. Není jenom soutěží o nejlepší z českých filmů, ale především oslavou jeho různosti v objevování nových témat i v dobrodružství kinematografického výrazu.
→ Vítězný snímek obdrží finanční odměnu 200.000 Kč
→ Snímek, jemuž porota udělí zvláštní ocenění, získá fotoaparát Nikon v hodnotě 80.000 Kč
![Atirkül ve světě opravdových mužů](/media/thumbs/films/thumb_400x280_904854-1368801.jpeg?v=)
Atirkül ve světě opravdových mužů
Janyl Jusupjan
Kyrgyzstán, Česká republika, Francie / 2023 / 65 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
V rozlehlých pláních Kyrgyzstánu pěstují muži skupinový sport s dlouhou tradicí. Cílem hry buzkaši je obrat soupeřící družiny jezdců o trofej v podobě mrtvého kozla a udržet se přitom celou dobu na koňském hřbetě. Do tohoto drsného maskulinního světa vstupuje žena Atirkül s podnikavým duchem a smyslem pro humor. Snímek sleduje všední dny svéhlavé milovnice koní Atirkül, jejíž ambicí je vybudovat vlastní tým hry buzkaši z místních mladých mužů a zachovat tak dědictví svého rodného kraje. Etnografický pohled se přitom střídá s ryze osobním a postupně vyjevuje možnosti překonávání genderových rolí.„Říkají, že to není pro ženy! To mě znejisťuje. Ale nesejde na tom, prostě následuji své srdce.“
![Dream Steam](/media/thumbs/films/thumb_400x280_934548-1385259.jpeg?v=)
Dream Steam
Magdalena Kašparová
Česká republika / 2023 / 39 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Doslova s příjezdem prvního parního vlaku se v Poberouní objevili „lufťáci“ – víkendoví hosté, kteří si tu postavili chaty pro rekreaci a začali na geologické vrstvy kupit nové nánosy, tentokrát vzpomínek zachycovaných záznamovými zařízeními. Audiovizuální rozměr paměti jednoho kraje je tématem experimentálního dokumentu, seskládaného z found footage materiálů pořízených jeho obyvateli a obyvatelkami v průběhu takřka století. Osnovou mu pak jsou vzpomínky Gizely Šmidlíkové, které vycházely v 90. letech v novinách, a různé vizuální a ideové asociace rozvíjené na podkladu hypnotického hudebního podkresu. „Pomocí kontemplativního, observativního ‚nedokumentu‘ jsem zpracovávala paměť místa, zobrazení místního kulturního života a velký význam železnice pro celé Dolní Poberouní.“Zdroj citátu: Magdaléna Kašparová
![Chybění](/media/thumbs/films/thumb_400x280_932262-1369066.jpeg?v=)
Chybění
Štěpán Pech
Slovensko, Česká republika / 2023 / 80 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Konceptuální vizuální umělec Ján Mančuška zemřel v roce 2011. Za krátkých 39 let své existence však stihl stvořit celou řadu pozoruhodných děl, z nichž mnohá byla vystavena v renomovaných galeriích po celém světě – včetně pařížského Centre Pompidou nebo newyorského MoMA. Ve své domovině se však jeho tvorba reflektující každodennost, sociální realitu nebo smysl jazyka nikdy srovnatelného věhlasu nedočkala. Společně s dětmi výtvarníka, jenž se nebál konfrontovat veřejnost s otázkou, co je významem umění, se režisér vydává na cestu, jež si klade za cíl nejen se Mančuškovi přiblížit, ale také ho odhalit v dosud nepoznaných odstínech, a zaplnit tak mezery, kterých se v souvislosti s blednoucí vzpomínkou na jeho osobnost objevuje čím dál tím více.„Snažíme se [Mančuškovy] práce zpřítomnit, znovu se s nimi konfrontovat. Nebýt odkázáni jenom na vzpomínání, na paměť, ale vlastně mít tu možnost to znova prožít, znova ty věci vidět.“ — Štěpán PechCitát z časopisu Artalk.
![If I Ever Lose My Eyes](/media/thumbs/films/thumb_400x280_893052-1374992.png?v=)
If I Ever Lose My Eyes
Lea Petříková
Česká republika / 2023 / 62 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Když zavřeme oči, svět kolem nás zmizí, ale v našem nitru se objeví nový. Po stopách lidí, hledajících tento neviditelný svět, se vydává vizuální umělkyně Lea Petříková. Jako bránu do rozšířené reality nevyužívá psychedelika, ale záhadná místa. Hora, kde sídlí ďábel, kámen s otiskem Kristovy nohy, rampa pro přistání UFO nebo krypta s prastarými nápisy představují zkratky do abstraktních, imaginárních či duchovních světů. Takovou branou je i filmové médium, které je jako turínské plátno malované světlem a stínem a představuje magický otisk něčeho většího.„Film by mohl být něco jako turínské plátno, tím, že se otiskne něco většího. Nejde jen o to zachytit, ale zachytit něco, co nás přesahuje, a udělat to tak, abychom mohli zažít i ten přenos.“ — Ladislav ValešDo češtiny je tlumočena druhá projekce filmu.
![Jiříkovo vidění](/media/thumbs/films/thumb_400x280_919113-1369670.jpeg?v=)
Jiříkovo vidění
Marta Kovářová
Slovensko, Česká republika / 2023 / 77 min.
sekce: Česká radost
Mezinárodní premiéra
„Myslela jsem si, že to půjde snáz,“ připouští režisérka Marta Kovářová v půlce filmu. Formou živého deníku v něm zachytila boj svého otce za klimatickou spravedlnost. Jiří Svoboda z Ústavu fyziky materiálů Akademie věd přišel s geniálně jednoduchým nápadem, jak snížit emise skleníkových plynů. Navrhuje globální zpoplatnění uhlíku. Brněnský vědec za doprovodu dceřiny kamery a písní navštěvuje lokální protestní setkání i světové ekologické summity. Nakažlivé odhodlání obou protagonistů ale naráží na liknavost politiků a političek a nepružnost mocenských struktur. Svobodu přesto neopouští humor a víra, že určité věci má smysl dělat zkrátka proto, že jsou správné.„Chtěla jsem filmem prověřit, proč by to na světě nemohlo fungovat tak, jak si táta v kuchyni představuje.“ — Marta Kovářová.Citát z časopisu dok.revue.
![La Reine](/media/thumbs/films/thumb_400x280_928311-1385252.jpeg?v=)
La Reine
Nikola Klinger
Česká republika / 2023 / 61 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Drogy provází 73letého nonkonformistu Iana celý život, jenomže doba se změnila. Zatímco v 60. letech byly součástí kontrakultury, dnes se na levandulovou farmu daleko od okolního světa sjíždí narkomani, kteří nehledají jinou nebo lepší společnost, ale přivážejí si sem svá traumata. Nikola Klinger natočil na Super 16 nejen Ianovy vzpomínky, ale i nostalgickou kroniku společenských procesů. Jeho portrét individuální i kolektivní paměti ukazuje, že existují dva způsoby, jak užívat svobodu, buď jako léčivou bylinu, nebo jako jedovatou drogu.„Dnes nás učí být individualisty, ale myslím, že jsme závislejší než kdy dřív.“
![Moje nebe je horší než tvoje peklo](/media/thumbs/films/thumb_400x280_946855-1385262.jpeg?v=)
Moje nebe je horší než tvoje peklo
Kateřina Dudová
Česká republika / 2023 / 76 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Divadelní režisér Jan Kačena se v roce 2019 otrávil inhalováním výparů a nenávratně se mu poškodil mozek. Zatímco mu jeho partnerka natáčí film jako vyznání lásky, on leží ve stavu v bezvědomí. Ve snímku režisérka sleduje okamžiky každodenního života tří blízkých osob: českého rappera Tylera Durdena, malíře Tadeáše Pochmana a filmové režisérky Heleny Papírníkové. Naturalistickým způsobem přitom zachycuje drogovou závislost, sebedestruktivní sklony i rodinné problémy, které jsou předmětem intimních, často nepříjemných rozhovorů. Vytváří se tak deníková sonda do osudů umělecké bohémy pozdního kapitalismu. „Jestli třeba nejseš jenom rozmazlenej fracek, co si na toho anarchistu jenom trochu hraje.“
![Moje nová tvář](/media/thumbs/films/thumb_400x280_922907-1373300.jpeg?v=)
Moje nová tvář
Jarmila Štuková
Česká republika / 2023 / 77 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Martinu její expřítel polil kyselinou a způsobil jí popáleniny třetího stupně na horní polovině těla i téměř úplnou slepotu. Dokumentární portrét sleduje její životní příběh po tomto fatálním útoku – vyrovnávání se se ztrátou fyzické atraktivity, strach ze světa, který nevidí, i hledání nového smyslu života. Martinin příběh nese všechny rysy dobrého biopicu. Představuje silnou ústřední postavu procházející složitými situacemi a navzdory mnoha nástrahám nacházející štěstí. Od mainstreamové produkce se ale odlišuje přímočarostí, se kterou k nám Martina promlouvá, a potenciálem prolamovat mnohá tabu. „Když jsme začaly spolupracovat, byla tím útokem velmi traumatizovaná. S novináři se nestýkala a s natáčením dokumentu souhlasila jen s podmínkou, že kdyby chtěla, vše vyhodím do koše.“ Zdroj citátu: Vlasta.cz
![O Baripen - Odkaz Eleny Lackovej](/media/thumbs/films/thumb_400x280_902074-1370324.jpeg?v=)
O Baripen - Odkaz Eleny Lackovej
Vera Lacková
Česká republika, Slovensko / 2023 / 52 min.
sekce: Česká radost
Česká premiéra
Elena Lacková (1921–2003) byla významná romská spisovatelka, dramatička a sociální pracovnice. Její pravnučka Alžběta Ferencová alias Zea je zpěvačkou, tanečnicí a herečkou. Snímek vytváří paralely mezi dvěma rodinně spřízněnými ženami, které navzdory společenským předsudkům věnují svůj život umělecké tvorbě. Skrze archivní materiály a povídání pamětníků se odhaluje nelehký osud Eleny Lackové: od vyrůstání v romské osadě přes období romského holokaustu až po emancipační práci za komunismu. V poetickém vyprávění se přitom vyjevuje, jak může v naší společnosti osobní nabývat politických rozměrů. „Celkově mi v mediálním prostoru chybí prostor k tomu, abychom se my Romové mohli vyjadřovat. Proto je potřebné, abychom se o ten prostor hlásili.“Citát z časopisu A2larm.
![Olympijský mezičas](/media/thumbs/films/thumb_400x280_893015-1369083.jpeg?v=)
Olympijský mezičas
Haruna Honcoop
Česká republika / 2023 / 77 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Jaký dopad mají olympijské hry na svá pořadatelská města? Atény, Tokio, Peking a Paříž – města, která kvůli olympiádě změnila urbanistický plán celých čtvrtí a navždy tak proměnila svou podobu. Nevyužívané sportovní stadiony chátrají a obrůstá je tráva, zatímco pozornost veřejnosti se soustředí na výstavbu nových stadionů za miliardy, kvůli nimž se musí vystěhovat i tisíce obyvatel, aby jim uvolnili místo. Režisérka cestuje po hostitelských městech olympijských her a zkoumá tento neudržitelný cyklus, který má devastující vliv na ekonomiku města, životní prostředí, ale i na životy obyčejných lidí.„Myslím, že ruiny jsou živé a uvnitř nich existuje zároveň současnost, minulost i budoucnost.“Do češtiny je tlumočena druhá projekce filmu.
![Pochcánek](/media/thumbs/films/thumb_400x280_932234-1385356.jpeg?v=)
Pochcánek
Jan Hušek
Česká republika / 2023 / 61 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Mužům stále patří privilegovaná pozice. Přesto do mediálního prostoru čím dál víc proniká pojem „krize mužství“, dochází k rozvolňování rolí a růstu nejistoty, co dnes vlastně znamená být mužem. Danou otázku si klade i režisér Jan Hušek. Do třinácti let se počůrával, čímž si vysloužil nelichotivou přezdívku z názvu filmu. Ve svém otevřeném videodeníku zachycuje fyzickou a duchovní transformaci při cestě od kluka k muži. Vrací se do lesů i ke kořenům dětských traumat. Kameru při tom otáčí jak na sebe, tak na různé učitele nebo svého otce. Možná znakem dospělosti nakonec není přepjatá mužskost, ale přijetí vnitřního pochcánka.„Utekl jsem v noci z domu a při chůzi lesem jsem pochopil, že stát se mužem je už jenom na mně samotném.“
![Poznámky z Eremocénu](/media/thumbs/films/thumb_400x280_878329-1368615.jpeg?v=)
Poznámky z Eremocénu
Viera Čákanyová
Česká republika, Slovensko / 2023 / 78 min.
sekce: Česká radost
Česká premiéra
Pojem eremocén popisuje pocit osamělosti v době environmentální krize a technologického rozvoje a klade si otázky o budoucím osudu lidstva. Snímek na pomezí sci-fi a filozofické eseje rozvíjí představu země utvářené umělou inteligencí, digitálními daty a blockchainem, v níž již lidská organická hmota nemá své místo. V této dystopické vizi budoucnosti hledá nelidská bytost své pradávné kořeny a nachází je v postavě autorky filmu. Dialog mezi virtuálními hlasy a autentickou tvůrkyní doplňují analogové záběry na každodenní život ve společnosti předtím, než svět ovládli nelidští aktéři a proudy dat. „Eremocén je epocha vyznačující se existenční a materiální izolací, které jsou důsledkem vyhubení mnoha jiných forem života.“ — E. O. WilsonCitát z časopisu The Bitter SouthernerDo češtiny je tlumočena první projekce filmu.
![Satan mezi námi](/media/thumbs/films/thumb_400x280_948812-1373411.jpeg?v=)
Satan mezi námi
Martin Ježek
Česká republika / 2023 / 75 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Meta-film (o filmu Arvéd, rež. Vojtěch Mašek), který neměl nikdy vzniknout, protože nikdo nesmí beztrestně parazitovat na věčně kvetoucím květu filmového průmyslu. Ježek se přesto upsal ďáblu, myslel si, že je nějaký Faust, hrál si s čertem i s černou magií a projekt zrealizoval. A to se v dnešním světě zaměřeném na zisk a úspěch neodpouští. Čeká ho věčné zatracení a ohně pekelné. A dobře mu tak. Alespoň nebude dál škodit těm, kteří nežádají od světa nic jiného než klid na práci.„Chtěl bych mít smutek všeho toho, co rostlo, vykvetlo a zrálo marně, pro nikoho…“ – Martin Ježek
![Světloplachost](/media/thumbs/films/thumb_400x280_941300-1369008.jpeg?v=)
Světloplachost
Ivan Ostrochovský, Pavol Pekarčík
Ukrajina, Česká republika, Slovensko / 2023 / 71 min.
sekce: Česká radost
Česká premiéra
Útroby charkovského metra se na jaře 2022 proměnily v experimentální laboratoř. Všechno je tu obráceně, dole je život a bezpečí, nahoře smrt a zkáza. Uprostřed toho všeho vyrůstají děti jako skleníkové květiny. Bez čerstvého vzduchu, bez dne a noci tu svět zamrzl do surreální krajiny, která připomíná spíše film nebo sen. Lyrický portrét života uprostřed války, zařazený do sekce Zvláštní uvedení filmového festivalu v Benátkách, zachycuje společnost v limbu. Na povrchu běsní apokalypsa, svět, který známe, se mění ve vzpomínku, minulost, přelud, v čekárnu bez času, a místo něj nic není.„Proto jsme se rozhodli najít něco, co se nejvíce blíží ‚obyčejnému životu‘, a co nejlépe to zachovat: najít okamžik skutečné lidskosti v době zničující hrůzy.“Citát z portálu Giornate degli Autori.
![Tady Havel, slyšíte mě?](/media/thumbs/films/thumb_400x280_946862-1374547.jpeg?v=)
Tady Havel, slyšíte mě?
Petr Jančárek
Česká republika / 2023 / 85 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Časosběrný snímek sleduje poslední životní léta bývalého prezidenta Václava Havla a vytváří tak mnohovrstevnatý portrét světoznámé politické ikony a významného dramatika, ale i obyčejného člověka sužovaného zdravotními problémy. Havel nechává filmaře nahlédnout do zákulisí svého života a odhaluje tak ryze osobní momenty, které jej představují v dosud nepoznaných obrysech. Se smyslem pro humor se přitom zamýšlí nad svým politickým odkazem i univerzálními lidskými otázkami. Ústředním motivem jsou paralely mezi Havlovým životem a úspěšnou hrou Odcházení, jejíž filmovou adaptaci si Havel vždy přál zrežírovat.„Jak to, že jsme schopni mít naději i tehdy, kdy nás vlastně nic vnějšího, objektivního, viditelného neopravňuje k nějaké naději?“ — Václav Havel
![Tělo-duše-pacient](/media/thumbs/films/thumb_400x280_940116-1391234.jpeg?v=)
Tělo-duše-pacient
Jindřich Andrš
Česká republika / 2023 / 23 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Lékařská profese vyžaduje nejen detailní znalost diagnostických a léčebných postupů, ale také osobnostní kvality, či komunikační dovednosti. Lze je naučit? Observační snímek Jindřicha Andrše zachycuje nové způsoby výuky na 2. lékařské fakultě Univerzity Karlovy. Sledujeme mediky a medičky, kteří se ocitají v náročných simulovaných i reálných situacích – poprvé v roli lékaře. „Musím říct, že je to styl výuky, se kterým jsme se doposud neměli šanci setkat, a ten vlastní prožitek je naprosto nenahraditelný. Ty emoce jsou reálný a člověk se u toho vůbec necítí dobře.“
![Vězení dějin](/media/thumbs/films/thumb_400x280_939790-1378810.jpeg?v=)
Vězení dějin
Jan Gogola ml., Matěj Hrudička
Česká republika / 2023 / 94 min.
sekce: Česká radost
Světová premiéra
Propustit dějiny na svobodu. A to dějiny novodobé, uzavřené více než čtvrt století v opuštěné uherskohradišťské věznici s unikátními prostory dochovanými z 50. let minulého století. Prázdnotu areálu autoři naplňují situačním setkáním s budovou, přírodou a s lidmi, které spojuje zkušenost s daným místem a které často jejich životní zkušenost naopak rozděluje. Společná minulost jako východisko ke společné budoucnosti. „Do hradišťské věznice jsem jako kluk chodil do družiny, aniž bych při hrách na bývalém vězeňském dvoře tušil, co se tam před dvěma dekádami dělo. Prázdnotu zdejšího areálu uzavřeného od 90. let vnímám jako projev dějinné prázdnoty v nás. Vězení dějin pak považuji za příležitost otevřít areál i sebe samotné, abychom se potkali jako živí i mrtví přes to, že pocházíme z různých generačních, ideových a sociálních světů.“ – Jan Gogola ml.